- Varinius beröring störde mig inte. - Inte mig heller.
- Flickan... Naevia. - Vad sa han?
- Död. - Hon led i gruvorna!
Vi ska befria Naevia.
Jag går mot Vesuvius. Gå med om ni vill leva.
Ädle Varinius! Jag ber om ursäkt.
Mina soldater har ett högre syfte!
- In i gruvorna, snabbt! - Just i detta nu...
...närmar de sig Spartacus!
- Du är säker. - Crixus?
För Naevia till ett säkert ställe.
Svensk text: SSG - SweSUB Group Incubator, Simontax och FRiEND
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Naevia! - Stanna!
Ta vänstra flanken!
Jag har henne!
Du fick mig att springa...
...jag hatar att springa.
Jag vill begrava Tychos. Långt bort från romarnas händer.
Fler kommer!
- Visst! - Vi har inte tid för det.
Det spelar ingen roll. Vi ska gå samma öde till mötes snart.
Spartacus måste dö. Är det inte därför jag är i Capua?
Dina truppers frånvaro vid spelen var en förolämpning gentemot Varinius.
Republiken skulle skymfas mer om jag inte gjorde det jag skulle.
Seppius har letat efter thrakern i månader.
Varför trodde du att han skulle anfalla gruvorna i Lucania?
För att gudarna själva sa det...
-...genom en kuvad tjänares röst. - Lucretia?
- Hennes råd fick mig att agera. - Din sak kanske var berättigad då.
Det är sant. Annars har brott begåtts av en galen kvinna.
- Vi är förbi det här, Ilithyia. - I lynnet åtminstone.
Låt oss fira det hela här i huset som ett tacksamhetsbevis.
En utmärkt idé. - Väl mottagen?
Det skulle vara förolämpande att tacka nej.
- Du hedrar mig. - Äran är på min sida.
- Jag ville bara hjälpa till. - Genom att bjuda den skrytmånsen-
-på fest i vårt hus? - Vår hus ligger i Rom, Gaius.
Och jag vill återvända snart.
- Med Varinius stöd har du Seppius män. - Inte värd deras vikt i piss.
- När Spartacus återvänder som Lucretia... - Du värderar henne för högt.
Hon kommer att dra ner oss i fördärvet.
Lucretia fortsätter bevisa att hon är värdig en sån aktning.
Jag önskar att min fru var likadan.
Spartacus!
- Hon måste röra på sig. - Skulle du orka det efter gruvorna?
Det är fler som behöver vila. Vi är inte alerta längre.
Vi måste söka oss högre upp. Vi kan försvara oss bättre där.
- Kan du gå lite till? - Hon klarar det.
Kom igen.
- Hon blir tyngre för varje steg. - Det kanske är dags att lätta bördan.
Jag lovade Crixus. Hon är hans hjärta. Vill du slita ur det ur bröstet igen?
Crixus är död. Jag vill lämna henne innan vi går samma öde till mötes.
Vi ska till Vesuvius för att återförenas med Agron. Allihop.
Ta upp det här igen och romarna kommer att vara ditt minsta bekymmer.
- Tychos. En av de mindre värdiga. - Han får bli en varning...
...att ingen trotsar Rom så lätt.
De minskar i antal.
- Och vi ligger sämre till. - Vi är fortfarande fler.
Spartacus och hans män är gladiatorer. Ni skulle inte ha en chans...
Romerska soldater känner till döden. Jämför dem inte med vanliga slavar.
Slavar är sant. Men de är långtifrån vanliga.
Utan rätt trupper kommer våra döda att öka i antal.
Dina män är utspridda i skogen.
En ensam, blixtsnabb man kan återvända med förstärkningar...
Berätta för de andra trupperna. Vi vilar inte.
I Gaius Claudius Glabers namn tar det slut här.
Svik ditt uppdrag och jag sticker ett svärd i ryggen på dig.
Varinius är en högt beaktad man.
Tillfredställ alla hans önskningar. Är det förstått?
Ja, domina.
Bada och förbered er.
Seppia. Ursäkta... jag visste inte att du skulle komma.
Det gör inget. Jag kom för att söka Lucretias råd.
- Nåt som många verkar dela. - Du visade henne rätt väg.
Du prisar äktenskapets fördelar. Ålderns höst övervinner ungdomen.
- Har du redan hitta en man? - Om gudarna vill det.
Jag ska bedja till dem å dina vägnar. Med deras gunst ska Varinius bli din.
- Varinius? - Visst är han stilig, lång och stark?
Nåt som alla kvinnor åtrår!
Han skulle göra alla andra män till åtlöje.
Jag måste förbereda mig för hans fest.
Jag vill fånga hans uppmärksamhet och se resten av honom följa med.
Du har gjort intryck på henne.
Likaså du. En pilgrimsfärd till Delphi behövs inte längre.
De som söker gudarnas råd behöver bara buga inför Capuas Orakel.
Jag är bara ett enkelt instrument som erbjuder ett smakprov på deras vilja.
Då får Seppia smaka en besk medicin. Varinius är pretor.
- Likaså din make. - Varinius stiger fortare...
...och ska en dag tituleras konsul.
En hustru till en sån make måste vara bildad och ha god hållning.
Hon är bara en bortskämd flicksnärta.
Du kanske vill att jag ber till gudarna om ett annat resultat?
Ett närmare ditt hjärta...
Morgontuppen har lättare att gala så höga toner.
Din make tror annat, likaså din far.
När Marcus återvänder utan Spartacus ska du avslöjas för vad du är.
Ett instrument utan liv eller profetia.
Byt om för ikväll.
Min make vill utan tvivel visa upp dig som sitt favorithusdjur.
Din makes tillit är en värderad gåva.
Men din visar sig vara den av vikt.
Ställ dem på rad!
Min tro var inte vilseledd. Spartacus visar sig där jag förutspådde.
- Pretor. - Är det här alla fångade?
Fler ligger döda i gruvorna.
Din galler återvände i alla fall.
- Var är Spartacus? - Han flydde in i skogen med slavar.
- Marcus förföljer. - Meddela när han syns till.
- Till cellerna. - Rappa på!
Trots din vägledning...
...står han med tomma händer.
Han hittar ändå Spartacus mellan dem. Gudarna...
- Du svamlar i ovetskap om deras vilja. - Hittades inte Naevia i gruvorna?
Vem dömde henne till ett sånt ställe? Juno?
Eller en gladiatorägares hustru? Som är mer världsligt bunden.
Dina profetior är vatten värda.
- Oenomaus... - Levererades av din döda makes man.
En padda som har fått sina blessyrer.
Jag undrar om han kan laga dem också...
Ta mig inte för en dåre, som min make och far gör.
Vi har oavslutade affärer...
...och jag ser gärna ett slut på dem.
In!
Nu är vi här igen!
- Ett öde jag borde bära ensam. - Alla kände till riskerna.
Skit i riskerna och romarna! Jag är med dig i det här livet och nästa.
Brödraskapets band... De är djupt präglade i väggarna här.
Oenomaus!
- Vad hände? Hur kom du hit? - Jag var en dåre.
- Som nu är i gott sällskap. - De följde bara mig på omöjlig resa.
Naevia lever.
Vi befriade henne från gruvorna.
Kärlek... Kärleken krossar en.
Hon är mitt allt.
Hon är en kvinna. En ljuvlig varelse i sina bästa stunder.
De styrs av sina lustar, okända för män som litar på dem.
Hon lever. Det är det enda som spelar roll.
Du är i trygghet nu.
Du är trygg.
- Du vilar inte? - Jag vill inte se en till av oss dö.
Inte ens gudarna kunde ha gjort mer för att förhindra det.
En klen tröst för de döda.
Naevia.
Liscus!
- Nasir! - Han vågade livet för att rädda mitt.
En imponerande uppvisning! Det gör ont att tänka att huset nyss var en grav.
Dessa väggar visar inget tecken på bevittnad skräck.
Tankarna töms snart på sådana minnen, som aldrig mer förmörkar själen.
- Jag längtar efter den dagen. - Vi skyndar på den med dryckesoffer.
Jag fruktar att Mercato förlorar sig i bägaren och glömmer vår ställning.
Jag skulle aldrig göra mig till åtlöje.
Kom, jag ska pröva styrkan i din föresats och i min egen också!
- Gallienus har aldrig varit så upprymd. - Festen bekräftar redan klokt förslag.
Än mer lysande om Spartacus gripande meddelas.
Gudarna kan ännu ikväll välsigna oss med oväntade gåvor.
Låt oss bönfalla dem med vin och sång så att våra röster hörs till Olympen!
Det här huset var en gång i dess närhet. Jag har själv tillbett här ibland.
Gode Cossutius. Jag visste inte att du var i Capua.
- Han kommer till mina spel. - Och för att undkomma Roms pryda ögon.
- Goda orsaker båda två. - Kom, så njuter vi av skådespelet.
En fest för sinnena.
- Till och med jag är mållös. - Då tar jag tillfället i akt-
-att hedra min ärade gäst.
Goda invånare i Capua!
Er närvaro i detta en gång fördömda hus bär vittnesmål om ert mod och tillit.
Tillit inte endast till mig utan till senaten som helhet.
Som representeras av den käre Albinius och den ädle Varinius.
En man värd att fira för generositeten att ge oss förströelse med spel-
-för att lätta bekymrade hjärtan.
Se hur de beundrar dig.
Flickan följer ditt råd.
Och jag återgäldar er vänliga närvaro med välkomna nyheter om vedergällning.
Mina soldater återvänder med nyheten om Spartacus förestående gripande...
...och erbjuder som förskott...
...de få överlevande av hans mest förtrogna män.
Dessa gladiatorer...
...dessa slavar var ansvariga för att så många av era likar dödats.
Och de ska betala...med blod.
Pretor Varinius.
Brådskande angelägenheter hindrade mig att ställa upp mina män vid dina spel.
Jag erbjuder dessa Roms fienders liv som tröst för oavsiktlig kränkning.
Skär grisen!
Vi vill se blod!
Jag tackar för äran och för din oförtröttliga jakt på Spartacus.
Ändå kan jag inte acceptera.
Jag kan inte acceptera för då skulle jag beröva stadsborna välförtjänt nöje.
De ska inte falla här ikväll för att ära en man utan på arenan inför hela Capua.
Vatten!
- Drick. - Pojken kämpade väl.
Ack om det var vin så att han fick en värdig avresa.
- Du talar som om han var död. - Då talar han sant.
- Det är slutdiskuterat. - Seså, marken har mer blod än han.
- Om vi så bär honom överlever han inte. - Men han lämnar spår som romarna följer.
- Vi kan bara inte lämna honom. - Nej, det kan vi inte.
Vill du ta hans liv?
Jag skulle bara klippa av hängande tråd. Det skulle vara barmhärtigt.
Du rör honom inte.
Gör det själv då. Avsluta hans lidande som du gjorde med Varro.
Crixus.
Han överlevde värre. Mot Theokoles.
Pojken överlever också, om hans sår försluts med eld.
Eld kallar hit romarna.
- Snabbt, så att vi är borta innan dess. - Och om vi inte är det?
- Vi har inte nog med män. - Nej, det har vi inte.
Finn Agron och gör allt redo.
- Vi följer efter så snabbt vi kan. - Inte tillräckligt snabbt är jag rädd för.
Bundna som villebråd i väntan på slakt ser de ändå på oss som byte.
- Elden släcks snart i rebelliska ögon. - Passande slut på dina spel, Varinius.
- En dag etsad i minnet. - Jag kan inte vänta på deras blod.
Inte jag heller. Men bör de inte dö här-
-på den plats de berövade vår käre kusin Sextus på hans liv?
En innerligt saknad man.
Det är synd att han inte hedras ikväll.
Skulle det inte bli större ära inför hela Capua?
Vi är politiker, eller hur? Låt oss kompromissa så att alla blir nöjda.
Välj ut en man och låt oss roa oss med honom till din kusins minne.
- En klok kompromiss! - Seppius har inte lidit skada ensam.
Gudarna själva såg den fasa som drabbade Lucretia.
Och ryckte henne från dödsrikets strand som uttryck för sina önskemål.
Bör inte hon välja vilket blod som ska gjutas under det tak som var hennes?
Hon har varit mycket sörjd.
Om ingen invänder...?
- Vilken dödlig vågar trotsa gudarna? - Bara en skulle ådra sig deras vrede.
Varinius finner det passande att ge oss en försmak på det blod som kommer.
En enda man offras till det här huset där så många liv blev stulna-
-av Spartacus och hans hantlangare.
Han väljs av sin förra domina, vars händer gudarna själva ska leda.
Gudarna har valt. Den här.
Vi drar lott...och skär grunt för att dra ut på leken.
Seppius först, till sin döde kusins ära.
Dra åt helvete, romerska fittor!
Tro inte att gudarna varit barmhärtiga.
Jag fördröjer bara din död för att mera njuta av den.
Jag ger med glädje mitt liv.
I utbyte mot Naevias.
Lever hon?
Långt utom räckhåll för dig.
Glada nyheter. Hon ska får höra om dina sista ögonblick i din kära arena.
Där massan som en gång hurrade för dig spottar på dig.
Och när du dör blir det inte som mästare utan som vanlig slav.
Utan heder och ära och ditt namn för evigt borta ur historien.
Nu kan den här skiten tala om romare!
Första blodet har spillts. Vems tur är det?!
Kom ihåg att inte skära för djupt. - Ingen skall berövas sin rättvisa del!
Varinius är sen ett par dagar i staden och överglänser redan din make.
Mannen utstrålar verkligen pondus.
Bröstet!
- Men ditt hjärta var alltid hos Gaius. - Det är svekfullt och vilseförde många.
Men den ungas misstag ska inte för evigt hemsöka den vuxna.
- Vill du ha äktenskapet upplöst? - Den makten har inte jag.
Det beslutet fattar min betrodde far.
Gaius är inte utan avsevärda fel. Men det skulle inte gynna ditt namn.
Du bär hans barn... och han är fortfarande pretor.
Han är inte den enda med en sån titel.
Det verkar som om gudarna gynnar mindre mogna intriger.
Slå det ur tankarna, som jag har gjort.
- Han tynar bort. - Hämta nåt han kan bita på.
När det är klart, måste vi kväva elden och röra oss snabbt.
Jag har sett den blicken, och hur den fyller en med skuld.
Ingen annan förtjänar den.
Vi valde att göra det här.
Till och med den jävla Liscus.
Glaber skickar inte sina män mot Liscus. Han skickar dem mot mig.
- Och allt lidande på grund av det. - Ja, det är tack vare dig...
...som vi är fria.
Vad gör ni?
Vi måste försluta ditt sår.
Jag är för brännmärkt.
- Som en sann gladiator skulle vara. - Du har förtjänat din plats bland oss.
Håll fast honom.
Skrik inte.
Elden, snabbt!
Ta mitt svärd! Iväg!
- Kom, det är din tur. - Jag har aldrig hållit ett svärd förut.
Min bror skulle inte tillåta det.
Då bör nog en mer erfaren hand leda dig. Seså.
Bryr du dig inte om din husbondes tillgivenhet?
- Jag är ingens slav. - Ändå fjäskar du för Varinius.
Det hjälper mig i jakten på Spartacus.
Jag hade också gjort så. Förutom att försöka knulla din syster.
Magistraten. Vi talar.
Placera spetsen mot köttet...
...och känn det som en del av ditt begär.
Jag...kan inte...
Ursäkta...
Vår ärade gäst begär för mycket av oerfarna händer.
Din fru är inte rädd för att döda.
Det är så man mättar begär, för kärlek eller hämnd.
Utan att tveka.
Vilken utsikt, eller hur?
Hela Capua ligger vid ens fötter.
Det är inte utsikten, det är frånvaron av firandet som drar mig.
Det har jag förstört med en pladdrande tunga. Ursäkta mig.
Vänta. Jag skulle inte fösa bort dig från positionen du har.
Det känns som evigheter sen jag kallade det så.
Tiden flyr från oss alla.
Kvar blir ånger för vad som kunde ha virvlat i vårt kölvatten.
Jag är rädd att vi har mycket gemensamt i det avseendet.
- En förlorad man. En hustru... - Högt saknad.
Nu ska vi glädjas, för vän och dotter.
Ilithyia.
Det namnet hjälper inte mot bekymmer.
Prata om bekymren, och bli av med dem.
Det är ingen som lyssnar på dem.
Viska då din önskning till mig.
Och jag ska bönfalla gudarna så de blir nöjda.
Ditt råd skulle vara mycket uppskattat.
- Var är Fortis? - Vi undvek en trupp romare.
Han försvann i skogen när vi flydde.
- Vilket håll? - Samma som ni färdas åt.
Vi borde gå åt väst, och hoppas på att missa dem.
Om vi inte gör det?
Då ska de få lära sig att ett skadat djur fortfarande kan hugga.
Du tog dig vatten över huvudet. Och nu gråter du.
Vänd dig från honom. Och torka dina ögon.
Vi lämnar det här jävla huset.
Och låter minnena av den här kvällen försvinna i en varm omfamning.
Ja, bror.
Crassus. Ja, jag har ätit och badat med honom ofta.
En rik man...med en liten kuk.
Han fru har ofta pratat om den.
I långt mer berömmande ordalag.
Leta efter mer vin. Jag kommer snart.
Dina ögon fladdrar fortfarande efter yngre och yngre.
Om firandet fortsätter är jag rädd att jag hittar dig med en nyfödd i handen.
Ilithyia, jag vill inte att Crassus får höra det här.
Och vad erbjuder du för min tystnad?
Vad vill du ha? Nån tjänst åt din man?
Jag har ordnat många tjänster åt honom genom åren.
Det kanske är dags att jag bryr mig om mig själv...
Det skulle vara väl förtjänat.
Varför jagar du vanliga småflickor med knappt några bröst alls?
De är obesvärade...
...av giftermål...
...och förpliktelser...
Om en jämlik kvinna var befriad från sånt?
Vi talar i allt snävare cirklar.
Jag vill se dem komma nån vart...
Min far gillade aldrig Gaius.
Om en mer passande man med samma titel...
...och mer lovande skulle blotta sina avsikter...
Du spelar ett farligt spel.
Med insatser värda risken.
Ditt namn... förenat med min fars...
...makt och välstånd att konkurrera med självaste Crassus...
Få din fars tillstånd att lösa upp ditt äktenskap...
...och jag blir lika våt av åtrå som du är nu.
För helvete...
Fortis.
Vi går tillbaka samma väg.
Liscus!
Varnade jag er inte?
- En allvarlig skada. Men du överlever. - Ropa på resterna av truppen.
Det gör ingen skillnad. Spartacus är besatt av gudarna...
- Spartacus är här! Beväpna er! - Du lockar hit dem!
Och vi ska strida till sista droppen romerskt blod...
Jag är ingen romare.
Och jag ska inte dö ikväll.
Vi måste iväg innan det kommer fler.
Jag flyr inte mer.
Låt inte det här hända i onödan.
Lev...
...och se till att många romare dör...
Tror du verkligen det här kommer att rädda dig?
Att styra min fars kuk i dig?
- Du missförstår avsikten... - Vänd det inte till din fördel.
Jag ska inte hamna under din fot igen, din förtorkade fitta.
Tänker du så lågt om mig?
På grund av kvarvarande minnen av blod och svek.
Jag har gjort mycket för att skada dig.
För att jag var avundsjuk.
På din position och din skönhet. Din ungdom.
Rörd av simpel passion som bara sårade mitt eget hjärta.
Jag skulle göra vad som helst, Ilithyia. För att tvätta bort skadan jag orsakat.
Minns du vad som hände mellan oss?
Jag minns allt.
- Tro inte att du kan hota mig så lätt. - Återigen tar du fel på avsikten.
Misstaget är ditt.
Jag ska slå ditt huvud mot stenarna som jag gjorde med Licinia...
Och säga att du tappat förståndet och kom till mig.
- Din far... - Sörjer inte en död hora.
Han ska upplösa ditt äktenskap!
Det var därför jag hade sex med honom.
För att styra honom mot ditt giftermål med Varinius. Det är väl det du vill?
Även om det vore så, varför skulle min far styras av en ormtunga?
Gudarna pratar genom mig. Han ser visdom i deras råd.
Jag gjorde det för din skull, Ilithyia.
För att säkra framtiden för dig och ditt barn.
Jag skulle reparera sprickan mellan oss...
...som mina dåraktiga händer gjort.
Det kanske är jag som har varit dåraktig.
Som nånsin tvivlade på att en så kär vän var välsignad av gudarna.
Skratt och dricka har gjort mycket för att skingra dysterheten.
Men jag är rädd för att morgonen blir tung för huvudet.
- Då är du nöjd? - Med allt.
Låt oss glömma det förflutna och blicka mot framtiden.
Ord av stor betydelse.
Kom, jag vill umgås mer med dig innan sömnen tar över.
Ursäkta mina tidigare tvivel.
Den här kvällen har visat sig vara mycket fördelaktig.
Ja.
Jag längtar efter att se vad gryningen kommer med.
Vesuvius.
Hur långt?
En halv dags resa.
Ta Nasir. Jag håller tillbaka dem så länge jag kan.
Nej. Jag står vid din sida.
Naevia.
Svensk text: SSG - SweSUB Group Incubator, Simontax och FRiEND
www.SweSUB.nu - För bättre texter